Felfénylő festmények: Kinetikus művészet a Ludwig Múzeumban
Egy laposabb nyári időszak után végre újra érdekes kiállításokkal találkozhatunk a Ludwig Múzeum tereiben. Sőt mi több, nemcsak érdekes, hanem izgalmas, szemet, pszichét, s elmét megmozgató tárlatot tekinthetnek meg a látogatók.
Nagy elismerés illeti a kurátorokat (Nina Czeglédyt és Kopeczky Rónát) az alapos és fáradságos munkáért, amivel összehozták azt a rengeteg anyagot, dokumentációt, illusztrációt és látványos műtárgyválogatást, amit megszemlélhetünk.
![](http://kuk.btk.ppke.hu/sites/default/files/imagecache/critic_image_inside/9621f799f8d0132b303c09fbfba90e9a.jpg)
A kiállításon két olyan közép-európai alkotó jelenik meg – Frank J. Malina és Kepes György –, akik nem hazájukban váltak híressé, hanem az USA-ban nyílt lehetőségük kibontakozni a tudomány és művészet területén. A kiállítás kulcsmozzanata pedig épp e két egymástól oly eltérőnek tűnő fogalom körül forog: a művészeket ugyanis a tudományos felfedezésbe vetett hit vezette. Mindketten hittek abban, hogy a tudományos megismeréssel együtt hozható létre egy újfajta művészeti szintézis. Mindkét ’humanista’ nevéhez kísérletezések és radikális újítások köthetők, mindketten az interdiszciplinaritás elvét követték és azon fáradoztak, hogy a művészet és tudomány közti merev határokat lebontsák.
Már az első terem intrójául egy kevésbé hagyományos interaktív ismerkedő szolgál, amely már a 21. század technikáját alkalmazza. A látogatók leülhetnek egy rendhagyó egérpad mellé, amelyet irányítva a kivetítőn keresztül követhetik nyomon azokat a helyszíneket, ahol a kiállított művészek életük folyamán megfordultak és azt a kulturális környezetet, amely hatással volt rájuk.
A következő teremben az alkotók szakmai pályájával és magánéletével kapcsolatos gazdag dokumentációt böngészhetünk végig. Nyomon követhetjük Kepes György útját a Képzőművészeti Egyetemtől, Kassák Munka-körén át a Berlini Bauhauson és Londonon keresztül egészen az Egyesült Államokig. Majd kortársának Frank J. Malinának életútja következik átvezetve bennünket a következő terembe, ahol rakétafejlesztési kutatásaiba tekinthetünk bele.
Tudományos munkásságát legelső műalkotásai kísérik: lépésről lépésre követhetjük nyomon, hogyan alakulnak át első mozgást, a képek felszínének változását imitáló festményei a későbbi fényfestményekké. A néző lenyűgözve és kíváncsian áll egy-egy kinetikus alkotás előtt, azon töprengve, hogy Malina miként oldott meg technikailag egy-egy erőteljes optikai élményhatást. A katarzis végül nem maradhat el, amikor a fényfestészetének végső fázisát bemutató terembe érkezünk. Itt még egy hatalmas matrac is vár bennünket, amin hosszabb ideig elmerülhetünk a szinte folyékonynak tűnő, világító képek előtt. Látomásként sejlenek fel hatalmassá duzzasztott mikrobiológiai lények, vagy épp keretek közé fogott univerzumok, mindenkiben más-más emlékeket és képzettársításokat előhozva.
![](http://kuk.btk.ppke.hu/sites/default/files/imagecache/critic_image_inside/b082f62057e59d1098e74f4340e7679a.jpg)
A kiállítás másik fele, a Kepeshez tartozó részleg szintén élménydúsnak ígérkezik, bár kissé szárazabbnak. Kepes munkáin mindvégig nyomon követhető a Bauhaus és a konstruktivizmus hatása. Fotogramjai olykor szintén egy mikroszkopikus világ momentumait idézik, fényforrásokat alkalmazó installációi, belsőépítészeti projektjeinek dokumentációja pedig egy nagyon gazdag életművet reprezentál. Különösen hatásos az a terem, ahol Kepes egyik 1973-as installációját keltette életre Bölcskei Miklós képzőművész. A terem egyik felén a mennyezetről téglatömb alakban belógó hosszú neoncsőpárok hol vörös fényben izzanak, hol elhalványulnak. A hatást erősítik a neonköteg alá fekete dobogóra helyezett üveglapok is, amelyek visszatükrözik, s ezáltal megkétszerezik a műtárgy térbeli érzetét. Mindez kiegészül Kepes egy 1971-es Lángok erdeje címet viselő videójával, amelyhez hang is társul. A kortárs zajzene hangjaira erősödő-csökkenő erejű lángok pulzálása egy távoli, szélfútta liget fáinak ingását idézik elénk. Az anyag még kiegészül néhány vegyes technikával készült festménnyel is. Sötét háttérből kidomborodó koromösvények közül sejlenek fel szinte világító vörösek, kékek, zöldek, majd vesznek újra bele a monokróm alapba.
Tudomány és művészet, kutatás és kísérletezés, kézzel fogható és álomszerű keveredik a kiállításon, amely nemcsak két különleges és iskolát teremtő elme alkotásait vonultatja fel, hanem tanítványaik és követőik néhány munkája által ízelítőt is nyújt kortársaikra és az utókorra tett hatásukról. Ez a kiállítás minden gondolkodó és szépre érzékeny szellem számára különleges csemege.
Fényjátékosok: Kepes György és Frank J. Malina a tudomány és művészet metszéspontján
Ludwig Múzeum Kortás Művészeti Múzeum (1095 Bp. Komor Marcell u. 1.)
Megtekinthető: 2010. november 21-ig, 10 és 20 óra között hétfő kivételével naponta
Blogajánló
Rovatok
Keresés
Facebook-hozzászólások